Původní plodiny by mohly Africe zajistit potravinovou bezpečnost, píše The Guardian
![Opomíjené potraviny mají podle odborníků několik výživových výhod. Často mají nižší glykemický index než mouka a bílá rýže a zároveň obsahují důležité mikroživiny. Fonio a proso jsou bohaté na esenciální aminokyselinu methionin, která v západní stravě často chybí, teff má vysoký obsah bílkovin, aminokyselin a železa. Opomíjené potraviny mají podle odborníků několik výživových výhod. Často mají nižší glykemický index než mouka a bílá rýže a zároveň obsahují důležité mikroživiny. Fonio a proso jsou bohaté na esenciální aminokyselinu methionin, která v západní stravě často chybí, teff má vysoký obsah bílkovin, aminokyselin a železa.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/fonio_1.jpg&w=666)
"Když přede mě postavíte fonio a zároveň něco z kukuřice, vyberu si vždy to první, protože fonio je mnohem zdravější. Při jeho pěstování se nepoužívají žádné chemikálie, prostě přirozeně roste a my ho pak sklízíme. Nic do něj nepřidáváme," říká Jean-Pierre Kamara z bedické vesnice.
Fonio se pyšní tolika blahodárnými účinky pro lidské tělo, že vědci a politici nyní vyzývají k tomu, aby se tato obilovina více rozšířila po celém kontinentu, a přispěla tak k zajištění potravy pro místní obyvatelstvo. Afričtí farmáři by se měli podle odborníků zaměřit také na další původní potraviny, jako je etiopský teff čili milička habešská známá v Česku také jako trpasličí proso, maniok a různé druhy prosa a luštěnin.
Výzva přichází v době, kdy OSN varuje, že zemím Afrického rohu hrozí hladomor, zatímco mnoho dalších zemí kontinentu bojuje s rostoucími cenami pšenice, které zapříčinila ruská invaze na Ukrajinu.
Tyto prastaré potraviny, které mají vyšší výživové hodnoty a jsou odolnější vůči suchu, by mohly napomoci zmírnit závislost afrického kontinentu na dovozu pšenice, rýže a kukuřice, které v Africe nelze tak snadno pěstovat. Návrh Africké rozvojové banky na zlepšení potravinové bezpečnosti investováním jedné miliardy dolarů (24,3 miliardy korun) do pěstování pšenice v Africe se setkal se skepsí, protože jen malá část kontinentu je pro pěstování této plodiny vhodná. Rýže, pšenice a kukuřice i tak v dnešní době převládají v jídelníčku místních obyvatel.
Senegal dováží přibližně 70 procent rýže, která je základní složkou místní moderní stravy. Domácí produkce, která čítá 436.000 tun, pochází jen ze čtyř regionů. Pšenice, která se v Senegalu nepěstuje, tvořila v roce 2020 dvě procenta jeho dovozu.
Podle Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) se v Senegalu v roce 2019 naopak vyprodukovalo pouze 5100 tun rosičky, přičemž většina z ní se pěstuje v okolí jihovýchodního regionu Kédougou. Snaha o zvýšení produkce se objevuje i například v sousední Guineji, která vyprodukovala 530 000 tun této obiloviny.
"V subsaharské Africe nebyla strava založena na pšenici. Nyní se ale trend mění a vše je plné pšenice, což způsobuje u obyvatel nemoci a obezitu," říká Michel Ghanem, agronom a spoluzakladatel Společnosti pro zapomenuté plodiny. Mnoho původních plodin, jako je teff, fonio a čirok, které lidé jedí dodnes, mezinárodní výzkumné organizace a investoři podle Ghanema dlouho zanedbávali. "Pokud jejich produkci podpoříme, mohly by zacelit nynější potravinový nedostatek," dodal.
Opomíjené potraviny mají podle odborníků několik výživových výhod. Často mají nižší glykemický index než mouka a bílá rýže a zároveň obsahují důležité mikroživiny. Výzkum zanedbávaných afrických plodin, který v 90. letech 20. století provedla americká Národní rada pro výzkum, zjistil, že fonio a proso jsou bohaté na esenciální aminokyselinu methionin, která v západní stravě často chybí, zatímco teff má vysoký obsah bílkovin, aminokyselin a železa. Rosičku západní výzkumníci často označovali jako "hladovou rýži", protože ji díky značně rychlému a spolehlivému růstu lidé konzumovali v období nedostatku potravin.
"Imperialismus vnutil Africe a dalším kolonizovaným oblastem světa monokulturní zemědělství, které ničí biologickou rozmanitost místního zemědělství," uvedl Edie Mukiibi, viceprezident organizace Slow Food International, která vede kampaně na ochranu ohrožených místních potravinových kultur. V době kolonialismu byly velké plochy půdy zabrány pro plantáže, na nichž se pěstovaly plodiny určené na vývoz, jako je cukr, čaj a kakao, zatímco ve 20. století se v rámci takzvané zelené revoluce prosazovala myšlenka pěstování vysoce výnosných obilovin, dodal Mukiibi.
Plantáže podle viceprezidenta organizace rostly na globálním Jihu dál za podpory koloniálních vlád a nepřispívaly k přirozené biodiverzitě. Vymýtily se tak velké plochy rozmanité půdy. Kvůli nově vzniklým plantážím se změnil i způsob stravování, protože lidé již nemohli na půdě pěstovat své plodiny.
Původní obiloviny jsou však podle expertů mnohem vhodnější na pěstování, protože přežijí společně s dalšími plodinami, na rozdíl od přivezených plodin, které vyžadují speciální přizpůsobení podmínek, aby se jim dařilo.
Fonio se nicméně v poslední době dostává do módy a objevuje se i na jídelních lístcích restaurací v bohatších čtvrtích senegalského hlavního města Dakaru. Lékaři obilovinu doporučují pacientům s cukrovkou a propagují ji také humanitární organizace a značky zdravé výživy.
reklama
Dále čtěte |
Online diskuse
Všechny komentáře (34)
Zbyněk Šeděnka
15.7.2022 11:50Petr Pekařík
15.7.2022 12:37Petr Eliáš
15.7.2022 12:40 Reaguje na Petr PekaříkZbyněk Šeděnka
15.7.2022 15:30 Reaguje na Petr EliášPetr Eliáš
15.7.2022 15:43 Reaguje na Zbyněk ŠeděnkaK čemu se mám vyjádřit? K tomu že je fonio dobrý způsob jak překonat tzv. hunger seasons? To je zřejmé.
Petr Pekařík
17.7.2022 09:23 Reaguje na Petr EliášPetr Eliáš
17.7.2022 11:56 Reaguje na Petr PekaříkZbyněk Šeděnka
18.7.2022 13:56 Reaguje na Petr EliášSvatá Prostoto
18.7.2022 15:57 Reaguje na Petr EliášZellosh
19.7.2022 02:30 Reaguje na Petr Eliáš![Miroslav Vinkler Miroslav Vinkler](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/cervenec2012-001.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Miroslav Vinkler
15.7.2022 13:39Afrika potřebuje zejména sexuální osvětu o zodpovědném rodičovství.
Počet obyvatel 1950 --- 170 mil.
2016 --- 1.216 mld.
Potom několik lodí s kondomy a stanné právo zajišťující vymahatelnost základním právních a společenských norem.
Po deseti letech se můžeme bavit , co dál. Jinak je to házení perel sviním.
Zbyněk Šeděnka
15.7.2022 15:34 Reaguje na Miroslav VinklerPetr Eliáš
15.7.2022 15:59 Reaguje na Zbyněk ŠeděnkaPetr Pekařík
17.7.2022 09:25 Reaguje na Zbyněk ŠeděnkaPetr Eliáš
17.7.2022 11:47 Reaguje na Petr PekaříkRadim Polášek
15.7.2022 17:40A právě šlechtění plodin člověkem, například několik tisíciletí šlechtěné obilí, způsobuje to, že rostlina většinu získaných živin vkládá do člověkem žádané produkce, tady počtu a hmoty semen a do svého vlastního růstu vkládá jen nezbytné prostředky, které umožní, aby rostlina produkovala v člověkem vytvořených optimálních podmínkách. Například v posledním století se vědomě šlechtí obilí s nižší výškou, protože kromě jiného o živiny, které pšenice nebo žito ušetří na tvorbu vyššího stébla, může rostlina přidat a vyprodukovat větší objem zrna. Přirozeně to je možné jen na polích, kde například nejsou plevely, které by nízké obilí přerostly.
U těch afrických alternativních plodin tak k skutečnému posouzení jejich použitelnosti bude třeba znát tvrdá data. Kolik jsou schopny vyprodukovat potravin z jednotky plochy, metru čtverečního nebo hektaru a za jak vysokého využití lidské práce ta produkce je. Případně jak jsou ty plodiny vhodné k intenzifikaci produkce , pokud lidskou práci nahradí velké zemědělské stroje.
Petr Eliáš
15.7.2022 18:11 Reaguje na Radim Polášekhttps://fonio.cirad.fr/en/the-plant/production
Zbyněk Šeděnka
16.7.2022 05:36 Reaguje na Petr EliášPetr Pekařík
17.7.2022 09:26 Reaguje na Zbyněk ŠeděnkaZbyněk Šeděnka
17.7.2022 10:28 Reaguje na Petr PekaříkRadim Polášek
15.7.2022 17:50A teď si promítněte, kdyby takhle velká kytice byla z uzrálé pšenice. Hmotnost slámy kytice by byla stejně zanedbatelná jako na té fotce, zatímco hmotnost pšeničného zrna v klasech v takhle velké kytici by odhadem činila tak 200 - 400 gramů pšeničného zrna. A to by už, po uvaření na pšeničnou kaši, nasytilo toho černocha i výzmamnou část jeho rodiny.
Zbyněk Šeděnka
15.7.2022 17:58 Reaguje na Radim PolášekPetr
15.7.2022 18:44 Reaguje na Radim PolášekZbyněk Šeděnka
15.7.2022 20:34 Reaguje na PetrPetr
15.7.2022 20:40 Reaguje na Zbyněk ŠeděnkaPůda je u nás normální a úrodná, a to v podstatě celoplošně. Dá se s trochou skromnosti říct, že když u nás vykácíte les a zoráte, máte okamžitě úrodné pole a můžete sít pšenici.
![Miroslav Vinkler Miroslav Vinkler](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/cervenec2012-001.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Miroslav Vinkler
15.7.2022 21:42 Reaguje na PetrEroze,degradace, utužení , deficit organického uhlíku apod. Stačí ?
Zbyněk Šeděnka
15.7.2022 21:45 Reaguje na PetrPetr
15.7.2022 22:10 Reaguje na Zbyněk ŠeděnkaZbyněk Šeděnka
15.7.2022 22:21 Reaguje na Petr![Kamil Krabice Kamil Krabice](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/zuzana-caputova.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Kamil Krabice
17.7.2022 08:07 Reaguje na Petrať teda víme kde jsou ty skvělé půdy. Díky.
Břetislav Machaček
17.7.2022 20:10 Reaguje na Petrzáplavách a vítr odjinud. Bez staletí
kultivace ze z ničeho nic nevytvoří
vrstva úrodné ornice, pokud není
dílem naváté úrodné půdy, či náplavem velkých řek. V lesích se taky tvoří
humus , ale ze svahů je často odnášen
do údolí a může být příčinou zabahnění
jezer a u nás rybníků a přehrad. Les
bez půdního pokryvu trávou, klestím
atd je náchylný ke splachům nejen
humusu, ale i jemné půdy až na skalnaté
podloží. Ilustrační foto nelze brát
jako příklad budoucího pole, protože
humus tam není odkud dodávat. Živiny
lze dodat z umělých hnojiv a jalová
půda bude pouze sloužit jako "držák"
kořenů a nikoliv jako zdroj živin.
Zbyněk Šeděnka
18.7.2022 13:58 Reaguje na Břetislav MachačekBřetislav Machaček
17.7.2022 11:24ideální obilnina plodící na každém stéble už upečený bochník chleba !
Pokud na palivo likvidují čerstvě zasazené stromy bránící šíření pouští,
tak klidně zkonzumují dodané osivo, aníž by ho vůbec zaseli. Změnit totiž
myšlení sběrače a lovce na farmáře trvalo tisíce let a nelze to jen tak
přeskočit bez těch hladomorů, které ty lovce a sběrače naučily vytvářet
zásoby a pěstovat a chovat potravu cíleně. Mezičlánek ve formě dodávek
potravin je bohužel k tomu nepřinutí nikdy a stejně jednou narazí na
možnosti dodavatelů. Život na dluh a to i ten potravinový je cestou do
pekel dlážděnou sice humánními úmysly, ale o to více bude jednou šokem,
kdy se dlužník zeptá, kde jsou ty potraviny a bude si je vynucovat
třeba migrací do země zaslíbené. To už se pomalu děje a bude to stále
víc agresivnější. Nedáváš dobrovolně, tak si to vezmeme sami a tak si
vyberte, zda dávat a nebo se bránit něčemu, co jsme sami vytvořili.