Jana Matějíčková: Můžeme od dřezovce očekávat stejně invazní chování, jaké má akát? Oba druhy jsou si podobnější, než jsou mnozí ochotni připustit
![Hrozivé trny dřezovce v místech, kde chodí chodci, bychom skutečně potkávat neměli. Požadavek na původnost vysazovaných rostlin na našich projektech vychází přímo ze zvoleného certifikačního systému udržitelnosti, který si vybírá investor na základě požadavků trhu. Přesto se stává, že krajinář, který je odpovědný za počáteční návrh, si vyžádá jednání s investorem, kde argumentuje, že jím navržené nepůvodní druhy jsou jedinou možností, která zajistí přežití a zdárný růst na daném stanovišti. Druhem, který je takto prezentován, bývá poslední dobou stále častěji právě dřezovec. Proto si troufáme tvrdit, že jeho pozitivní vlastnosti jsou významně přeceňovány a negativní vlastnosti upozaďovány. Tento článek si klade za cíl, toto vyvrátit. Hrozivé trny dřezovce v místech, kde chodí chodci, bychom skutečně potkávat neměli. Požadavek na původnost vysazovaných rostlin na našich projektech vychází přímo ze zvoleného certifikačního systému udržitelnosti, který si vybírá investor na základě požadavků trhu. Přesto se stává, že krajinář, který je odpovědný za počáteční návrh, si vyžádá jednání s investorem, kde argumentuje, že jím navržené nepůvodní druhy jsou jedinou možností, která zajistí přežití a zdárný růst na daném stanovišti. Druhem, který je takto prezentován, bývá poslední dobou stále častěji právě dřezovec. Proto si troufáme tvrdit, že jeho pozitivní vlastnosti jsou významně přeceňovány a negativní vlastnosti upozaďovány. Tento článek si klade za cíl, toto vyvrátit.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec.jpg&w=666)
Větve a kmen, druhu v přirozené formě mají dlouhé, ostré trny. Z tohoto důvodu se v arboristické literatuře doporučuje používat v městských výsadbách pouze beztrnná odrůda G. triacanthos f. inermis. Přednostně pak kultivary, které tvoří pouze minimum, případně žádné plody, pomocí kterých by se následně G. triacanthos f. inermis mohl šířit.
V praxi se bohužel setkáváme i s návrhy trnitých forem Gleditsia triacanthos, a to i do zadláždění v městských ulicích. Dokonce na návrhu trnité formy někteří krajináři trvají. „Ty trny hrozně přeceňují. Ve městě přece stromy nikdo neobjímá,“ argumentovala mi krajinářka na jednání.
![Gleditsia triacanthos pro výsadby ve městě je ve všech odborných zdrojích doporučená v kultivaru bez trnů. Mnozí krajináři toto doporučení bohužel nerespektují. Ačkoli není druh uveden jako toxická rostlina, kontakt s trny často vede k bolavým ranám, které se hojí pomalu. Nutné periodické odstraňování nebezpečných trnů následně navyšuje náklady na údržbu, jak uvádí „Městský standard plánování, výsadby a péče o uliční stromořadí jako významného prvku modrozelené infrastruktury pro adaptaci na změnu klimatu“, který vydal Institut plánování a rozvoje hlavního města Prahy (IPR) (David Hora et al., 2021). Gleditsia triacanthos pro výsadby ve městě je ve všech odborných zdrojích doporučená v kultivaru bez trnů. Mnozí krajináři toto doporučení bohužel nerespektují. Ačkoli není druh uveden jako toxická rostlina, kontakt s trny často vede k bolavým ranám, které se hojí pomalu. Nutné periodické odstraňování nebezpečných trnů následně navyšuje náklady na údržbu, jak uvádí „Městský standard plánování, výsadby a péče o uliční stromořadí jako významného prvku modrozelené infrastruktury pro adaptaci na změnu klimatu“, který vydal Institut plánování a rozvoje hlavního města Prahy (IPR) (David Hora et al., 2021).](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec2.jpg&w=666)
V mnoha směrech je dřezovec podobný akátu. V popisu vzhledových charakteristik dřezovce je akát přímo uváděn jako podobný druh, s kterým je možné si dřezovec splést. Jak dřezovec, tak akát, patří do čeledi bobovité (Fabaceae). U obou druhů se jedná o pionýrský druh, který obsazuje širokou škálu biotopů, včetně chudých a degradovaných půd. Gleditsia triacanthos si, stejně jako akát, dokáže dobře zajistit přísun dusíku prostřednictvím symbiotických bakterií, a to i přesto, že netvoří hlízky (Sambeek 2007).
Problémy spojené s výsadbou dřezovce do městských ulic
Dobré alejové stromy musí splňovat řadu kritérií. Musí mít rovné kmeny s kolmým vrcholem a volnou výšku kmene nejméně dva metry. Při pěstování se kvalitní stromy pravidelně prořezávají a větvení v koruně je vyrovnané a husté. To umožňuje v budoucnu odstranit spodní větve stromu bez ovlivnění tvaru koruny. I když se to v prvních letech nemusí zdát relevantní, vzrostlé stromy potřebují výšku kmene alespoň čtyři metry kvůli provozu, který pod nimi musí probíhat, a visícím větvím (https://www.vdberk.com/).
![Vytvoření žádoucího rovného terminálu u dřezovců více náročné v porovnání s tradičně používanými druhy v městských stromořadích. Stejný problém je u rodů Styphnolobium – jerlín, Gleditsia - dřezovec, Celtis - břestovec, Koelreuteria – svitel aj. (David Hora et al., 2021). Vytvoření žádoucího rovného terminálu u dřezovců více náročné v porovnání s tradičně používanými druhy v městských stromořadích. Stejný problém je u rodů Styphnolobium – jerlín, Gleditsia - dřezovec, Celtis - břestovec, Koelreuteria – svitel aj. (David Hora et al., 2021).](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec3.jpg&w=666)
Na základě aktuálních poznatků se ukazuje, že použití Gleditsie pro městské výsadby, není tak jednoznačně vhodné, jak se původně myslelo. Po výsadbě je nutné věnovat zvýšenou péči sérii řezů, která vede k vytvoření jasného terminálu. Zejména některé kultivary vyžadují intenzivní pěstování průběžné osy. Jiné kultivary průběžnou osu tvoří výrazně ochotněji např. Street Keeper. S touto povýsadbovou péčí jsou spojeny zvýšené náklady na zapěstování (David Hora et al., 2021).
![Dřezovec je světlomilná dřevina. Vyžaduje tedy plné slunce. Přesto se vysazuje do městských uličních alejí případně do vnitrobloků, která jsou stíněna přilehlými vysokými budovami. Výsadbu do těchto podmínek navíc v hustém sponu je možné označit pouze za nerespektování stanovištních podmínek. Dřezovec je světlomilná dřevina. Vyžaduje tedy plné slunce. Přesto se vysazuje do městských uličních alejí případně do vnitrobloků, která jsou stíněna přilehlými vysokými budovami. Výsadbu do těchto podmínek navíc v hustém sponu je možné označit pouze za nerespektování stanovištních podmínek.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec4.jpg&w=666)
Dalším zjištěným problémem je, že obecně u čeledi bobovité (Fabaceae) přináší živné substráty až desetinásobné přírůstky oproti růstu v přirozených podmínkách a nerovnováha mezi dlouživým růstem a omezením výsadbové jámy vede ke snížení stability z hlediska odolnosti proti vývratu i odolnosti proti zlomu (David Hora et al., 2021).
![Přírůstky mohou být až desetinásobně větší v živné půdě oproti růstu v přirozených podmínkách u Robinia pseudoacacia. (David Hora et al., 2021). Tvrdost dřeva je odvislá od hustoty dřevních vláken a jeho anatomické stavby. Čím jsou vlákna kompaktnější a hustěji vedle sebe uspořádány, tím je dřevo tvrdší. Několikanásobně větší přírůstky vedou k nižší tvrdosti dřeva a s tím spojené snížení bezpečnosti daného stromu. Přírůstky mohou být až desetinásobně větší v živné půdě oproti růstu v přirozených podmínkách u Robinia pseudoacacia. (David Hora et al., 2021). Tvrdost dřeva je odvislá od hustoty dřevních vláken a jeho anatomické stavby. Čím jsou vlákna kompaktnější a hustěji vedle sebe uspořádány, tím je dřevo tvrdší. Několikanásobně větší přírůstky vedou k nižší tvrdosti dřeva a s tím spojené snížení bezpečnosti daného stromu.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec5.jpg&w=666)
![S akátem se pojí další problém, kterému je důležité věnovat pozornost. Oproti většině údajů z literatury byl v pražských stromořadích doložen velmi problematický jev, a to i ve značné většině kultivarů, zvláště pak u jedinců v mladém a středním věku. V ulicích je u akátu vcelku běžný velmi bujný růst v prvních letech po výsadbě, který má za následek časté lámání větví, výrazné vytažení korun a ztrátu přirozeného těžiště i stability. U řady jedinců se přidává ztráta spodních kosterních větví či vychýlení těžiště. Tato disproporce růstu nadzemní a podzemní části u akátu při výsadbě do substrátů bohatých na živiny vede k náklonům a vývratům. Co je příčinou tohoto jevu, není zcela jasné. Pravděpodobně jde o přehřívaní prostorů ulic akumulovaným a odraženým teplem v odpoledních hodinách s možnou kombinací s použitím na živiny bohatých substrátů při výsadbě (Hora 2021). S akátem se pojí další problém, kterému je důležité věnovat pozornost. Oproti většině údajů z literatury byl v pražských stromořadích doložen velmi problematický jev, a to i ve značné většině kultivarů, zvláště pak u jedinců v mladém a středním věku. V ulicích je u akátu vcelku běžný velmi bujný růst v prvních letech po výsadbě, který má za následek časté lámání větví, výrazné vytažení korun a ztrátu přirozeného těžiště i stability. U řady jedinců se přidává ztráta spodních kosterních větví či vychýlení těžiště. Tato disproporce růstu nadzemní a podzemní části u akátu při výsadbě do substrátů bohatých na živiny vede k náklonům a vývratům. Co je příčinou tohoto jevu, není zcela jasné. Pravděpodobně jde o přehřívaní prostorů ulic akumulovaným a odraženým teplem v odpoledních hodinách s možnou kombinací s použitím na živiny bohatých substrátů při výsadbě (Hora 2021).](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec.png&w=666)
Při správné technologii výsadeb je možné mnohým problémům předejít. Přesto musím říci, že za svých více jak 10 let praxe jsem se nesetkala s tím, aby byla výsadbová technologie specifikovaná na míru navrhovanému druhu. Vždy je uvedeno stejné složení substrátu pro všechny druhy stromů, a i množství tablet s minerálním hnojivem. Naší kontrolou přitom za více jak 10 let konzultačních služeb v oblasti udržitelnosti prošlo přes 700 projektů, z většiny Českých a Slovenských, ale v menším zastoupení prakticky z celé Evropy.
Městské výsadby Gleditsia triacanthos se potýkají i s dalšími problémy, zejména ve vztahu k menší odolnosti proti suchu ve srovnání s odolností k suchu v krajině. Důvodem je pravděpodobně trvání vláhového stresu v městském prostředí po většinu růstové sezóny. Vzhledem k ekotypové proměnlivosti se v tomto směru studie rozcházejí a je nutný ještě další průzkum. Všichni se ale shodnout na tom, že v přirozeném areálu vytvořil Gleditsia triacanthos řadu ekotypů.
Přečtěte si také |
![Foto: Vojtěch Brodecký Foto: Vojtěch Brodecký](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/ceska-krajina-skupina-jaro-pavel-brodecky-injektaz-trnovnik-akat-invazni-druh-drevina-strom-likvidace-eliminace-navrtavania.jpg)
U obou druhů, jak akátu, tak dřezovce je uváděná „plná mrazuvzdornost“ pro naše podmínky. Přesto ale akát trpí náchylností na jarní a podzimní mrazíky, které poškozují nevyzrálé části prýtů a následkem je křivolaký růst. Dospělé akáty se tak typicky u nás vyznačují značnou kmenovou netvárností (Vítková a kol., 2004). Stejně tak může dřezovec trpět poškozením mrazem nebo odumíráním kvůli jeho způsobu růstu. Větvičky se mohou prodlužovat, dokud je nezastaví chlad, načež jsou křehká koncová internodia usmrcena prvními mrazy. Nový růst na jaře pak pochází ze spodních postranních pupenů (Blair 1990).
Ve svém přirozeném prostředí se Gleditsia triacanthos nejčastěji vyskytuje pouze na vlhkých úrodných půdách v blízkosti potoků nebo jezer. Pro nejlepší růst Gleditsia triacanthos je nezbytná půdní vlhkost, ale snáší i sucho (Blair 1990). Přílišné sucho ale zvyšuje riziko nemocí a hmyzích škůdců, které má za následek odlistění (English 1957). Na štěrkovitých nebo těžkých jílovitých půdách je růst slabý (Blair 1990). U obou druhů se také uvádí požadavek plného slunce. Robinia pseudoacacia je silně na světlo náročný druh a netoleruje stín. Extrémní zastínění může vést až k šikmému růstu, jakožto důsledek silného fototropismu (Nicolescu 2019, McAllister R.H. 1971).
Další společnou vlastností Robinia pseudoacacia a Gleditsia triacanthos je schopnost alelopatie, která snižuje růst jiných druhů (Ruiz 2022). Stejně tak způsobují oba druhy nepřirozené obohacení stanoviště o dusík (nitrifikace). Společná výsadba s trvalkovým podrostem nebude přirozeně fungovat. Půda v nejbližším okolí stromů bude takto směřovat k holé půdě bez života, která bude mít tendenci rychle vysychat.
Vyschlá tvrdá půda má problém přijímat intenzivní srážky, kterých v posledních letech přibývá. V neposlední řadě za tendencí k vysýchání svrchních vrstev půd v akátových porostech se skrývá velmi intenzivní evapotranspirace, jež akáty vykazují (Bartha et al. 2008). Vysoká evapotranspirace, která má za následek negativní vodní bilanci v letním období, byla u Gleditsia triacanthos již také prokázána (Tognetti 2019). Z hlediska údržby má dřezovec s akátem také společný problém. Oba druhy pojí vyšší náklady na úklid plodů ve středním a vyšším věku rostliny (David Hora et al., 2021).
![Přes svoje nevýhody a invazní status je akát stále používán v městských výsadbách. Dokonce byl jednoznačně nejčastěji vysazovaným stromem v uličních stromořadích Prahy s počtem 380 ks v rešerši 80 projektů uličních stromořadí z let 2002–2014 a celkového počtu stromů 1280 ks (David Hora et al., 2021).
Nesporná výhoda akátu je vysoká schopnost regenerace, kterou nám poctivě ukazuje, když se ho snažíme odstraňovat v přírodních oblastech. Tato výhoda bezesporu užitečná i pro městské výsadby. V případě silného vláhového stresu Robinia rychleji regeneruje v porovnání například s Tilia sp. Použití invazního akátu pro městské výsadby s instalovanou závlahou (viz obrázek) je ale skutečně těžko odůvodnitelné. Na fotografii je výsadba z roku 2023. Přes svoje nevýhody a invazní status je akát stále používán v městských výsadbách. Dokonce byl jednoznačně nejčastěji vysazovaným stromem v uličních stromořadích Prahy s počtem 380 ks v rešerši 80 projektů uličních stromořadí z let 2002–2014 a celkového počtu stromů 1280 ks (David Hora et al., 2021).
Nesporná výhoda akátu je vysoká schopnost regenerace, kterou nám poctivě ukazuje, když se ho snažíme odstraňovat v přírodních oblastech. Tato výhoda bezesporu užitečná i pro městské výsadby. V případě silného vláhového stresu Robinia rychleji regeneruje v porovnání například s Tilia sp. Použití invazního akátu pro městské výsadby s instalovanou závlahou (viz obrázek) je ale skutečně těžko odůvodnitelné. Na fotografii je výsadba z roku 2023.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec_2.jpg&w=666)
Nesporná výhoda akátu je vysoká schopnost regenerace, kterou nám poctivě ukazuje, když se ho snažíme odstraňovat v přírodních oblastech. Tato výhoda bezesporu užitečná i pro městské výsadby. V případě silného vláhového stresu Robinia rychleji regeneruje v porovnání například s Tilia sp. Použití invazního akátu pro městské výsadby s instalovanou závlahou (viz obrázek) je ale skutečně těžko odůvodnitelné. Na fotografii je výsadba z roku 2023.
Prokázané invazní chování u Gleditsia triacanthos
Vysoká genetická variabilita dřezovci trojtrnnému umožňuje přizpůsobení k různým podmínkám původního areálu, což může být pro druh výhodné, ale přispívá to také k potenciálnímu invaznímu chování (Tognetti 2019). Kombinovaná klonální a pohlavní reprodukce, krátké juvenilní období, vysoká produkce semen a vysoká klíčivost semen jsou považovány za definující znaky pro stupeň invazivity těchto druhů (Ferus 2013).
Původně byl G. triacanthos zaveden jako okrasný a aromatický druh, ale rychle se rozšířil a napadl různé ekoregiony a v současnosti je považován za jednoho z nejagresivnějších útočníků z bobovitých rostlin na světě (Ferreras 2015). Tato druhová invazivita představuje vážná rizika pro biodiverzitu, strukturu a funkce ekosystémů i pro zachování chráněných území a vyžaduje vysoké náklady na její likvidaci (Ferreras 2010).
Mezi další invazivní charakteristiky patří vysoká produkce semen na jednotlivce (cca 14 000 semen / rostlina / rok) v luscích s cukry a bílkovinami, které jsou konzumovány hospodářskými a divokými zvířaty, což podporuje šíření semen a klíčení semen. Dále pak životaschopnost semen 3–5 let s vysokým procentem klíčivosti společně s vysokou hustotou semen a semenáčků obklopujících dospělý strom a tím tvořící monospecifické porosty.
Hustota semenné banky G. triacanthos v městských parcích v Budapešti dosahovala běžně 100 semen/m2 (maximum až 500 semen/m2). Větší stromy měly tendenci vytvářet lépe vyvinutou půdní banku semen než menší stromy. Největší vliv měla ale úroveň údržby parku. Stromy v zanedbaných parcích vytvářely v průměru pětkrát vyšší hustotu semenné banky než stromy v dokonale udržovaných parcích (126,4, resp. 24,5 semen/m2) (Csontos 2020).
Gleditsia triacanthos se rychle šíří a pokud není kontrolován, může značně zasáhnout pastviny vytvářením hustých houštin, kde udusí produktivnější druhy trav. Ačkoli je Gleditsia triacanthos jedlý pro hospodářská zvířata, je považován za hlavní hrozbu pro udržitelnost pastvin v oblastech s vysokou produktivitou. Dále pak v zemích s prokázaným invazním chováním tvoří Gleditsia triacanthos často husté houštiny podél vodních toků.
Situace šíření Gleditsia triacanthos do krajiny je problematická také kvůli dlouhým a tuhým trnům, které jsou schopny způsobit vážná zranění lidem, domácím mazlíčkům, divokým zvířatům a hospodářským zvířatům. Neošetřená zranění u hospodářských zvířat mohou končit i smrtí. Tyto trny mohou také způsobit poškození vozidel. Jsou tak dlouhé, že dokáží propíchnout i pneumatiky traktoru. Trny zůstávají bezpečnostním rizikem, i dlouho dobu poté, co rostlina uhyne.
![Rozšíření Gleditsia triacanthos na území Evropy. Tato mapa pozorování byla aktuální ke dni 6.8.2024. Rozšíření Gleditsia triacanthos na území Evropy. Tato mapa pozorování byla aktuální ke dni 6.8.2024.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec8.png&w=666)
Ani použití sterilních kultivarů, nebo kultivarů s omezenou produkcí semen, není stoprocentně bezpečné. Množství semen, které se uvádí, že je produkováno u sterilních kultivarů, je řádově 2 %. Při produkci 14 000 semen na dospělý strom za rok odpovídají 2 % produkci 280 semen. To je určitě dostatečné pro invazní šíření i sterilních kultivarů. Navíc některé původně sterilní beztrnné kultivary po více jak 10 letech od výsadby začaly mít trny nebo začaly více plodit.
V mnoha státech světa je jeho šíření a přítomnost regulována legislativou. Zároveň se ukazuje, že cílená regulace invazního šíření Gleditsia triacanthos v zemích, kde je tomu již potřeba, je stejně náročná jako u akátu. Řezání mladých stromků má za následek bujnou regeneraci z pařezů i kořenů, čímž se původní problém exponenciálně prohlubuje. Pařezy z pořezaných stromů je proto nutné ošetřit herbicidem, aby agresivní výmladky nevytvářely husté houštiny trnitých porostů.
![Akátové výmladky jsou noční můrou každé městské údržby. Akát a stejně tak dřezovec velmi dobře zmlazují z poškozené nadzemní části i z kořene na vzdálenost několika desítek metrů pomocí kořenových výstřelků. Vytvoří takto až stovky nových výmladků, jak z pařezu, tak z kořenů. Výmladky akátů dokáží během jednoho roku dorůst až čtyř metrů (Vilém Jurek 2014). Jak k likvidaci dospělých akátů, tak výmladků, je nutný chemický zásah. Hlavní město Praha podpořilo vydání stručného návodu, který by měl být dodržován v rámci údržby zeleně, aby se zabránilo tvorbě výmladků a dalším nákladům na jejich opakovanou likvidaci.
Link na návod https://www.ochranarskaprirucka.cz/wp-content/uploads/likvidace-akatu_tisk_A4_skladacka_2-sklady_final.pdf Akátové výmladky jsou noční můrou každé městské údržby. Akát a stejně tak dřezovec velmi dobře zmlazují z poškozené nadzemní části i z kořene na vzdálenost několika desítek metrů pomocí kořenových výstřelků. Vytvoří takto až stovky nových výmladků, jak z pařezu, tak z kořenů. Výmladky akátů dokáží během jednoho roku dorůst až čtyř metrů (Vilém Jurek 2014). Jak k likvidaci dospělých akátů, tak výmladků, je nutný chemický zásah. Hlavní město Praha podpořilo vydání stručného návodu, který by měl být dodržován v rámci údržby zeleně, aby se zabránilo tvorbě výmladků a dalším nákladům na jejich opakovanou likvidaci.
Link na návod https://www.ochranarskaprirucka.cz/wp-content/uploads/likvidace-akatu_tisk_A4_skladacka_2-sklady_final.pdf](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec9.png&w=666)
Aktuálně je i Gleditsia triacanthos zařazen mezi přechodně zavlečené druhy v České republice (Pyšek et al. 2022). Z tohoto důvodu již není možné povolovat jeho vysazování na projektech usilujících o certifikát udržitelnosti.
V mnoha státech Evropy již probíhají projekty na monitoring přibývajícího výskytu zplaněného Gleditsia triacanthos. Ve Španělsku a Portugalsku také zaznamenávají rychle rostoucí invazivní chování a v rámci klimatické změny je velká pravděpodobnost, že se území České republiky klimaticky přiblíží státům jižní Evropy. Je proto důvodné obávat se stejného vývoje invazního chování i u nás. V Maďarsku je také již klasifikován jako naturalizovaný neofyt (Csiky 2023).
![Gleditsia triacanthos je opravdu ta nejméně vhodná volba dřeviny pro vegetační ostrůvky parkoviště. Dlouhé, ostré a četné trny jsou schopné propíchnout i pneumatiky od traktoru. Tato výsadba je navíc pouze 0,5 kilometru vzdušnou čarou od hranice chráněné oblasti Přírodní park Ještěd. Gleditsia triacanthos je opravdu ta nejméně vhodná volba dřeviny pro vegetační ostrůvky parkoviště. Dlouhé, ostré a četné trny jsou schopné propíchnout i pneumatiky od traktoru. Tato výsadba je navíc pouze 0,5 kilometru vzdušnou čarou od hranice chráněné oblasti Přírodní park Ještěd.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec10.png&w=666)
Další rizika spojená s introdukcí nepůvodních druhů dřevin
Introdukce nepůvodních dřevin má velmi často mnoho negativních vedlejších důsledků na přírodu a krajinu, které se projevují skrytě a v delším časovém horizontu v porovnáním s invazním chování druhu. Jedná se zejména o zavlečení cizích nemocí a škůdců, které ačkoliv můžeme na základě zkušeností z minulosti očekávat, věnujeme jim překvapivě velmi málo pozornosti.
Přečtěte si také |
![Foto: Hiroyuki Takeda / Flickr Foto: Hiroyuki Takeda / Flickr](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/5924625732_b47adafbba_ka.jpg)
Zvýšená obliba a výsadba G. triacanthos je na mnoha místech doprovázena odpovídajícím nárůstem počtu a druhů útočícího hmyzu (Blair 1990). Jedná se zejména o členy čeledi Bruchidae, (česky zrnokazovití). Tito malí brouci jsou ve svém přirozeném prostředí považováni za běžné škůdce semen dřevin čeledi Fabacea. Z nepůvodních dřevin čeledi Fabaceae, u nás běžně vysazovaných, kromě dřezovce napadají zrnokazovití brouci například netvařec křovitý (Amorpha fruticosa), štědřenec odvislý (Laburnum anagyroides) nebo třeba jerlín japonský (Sophora japonica), po kterém byl přímo jeden druh zrnokazu pojmenován (Megabruchidius sophorae).
U G. triacanthos byl prokázán v rámci Evropy výskyt brouka Megabruchidius tonkineus v roce 1980 v Německu a Megabruchidius dorsalis v roce 1989 v Itálii. Od té doby byl zaznamenán v mnoha evropských zemích (György 2007). Pro nás je důležitý výskyt v Maďarsku poprvé v roce 2002, kde navíc byla prokázána schopnost přezimovat v městském prostředí (Jermy et al., 2002). M. tonkineus je velmi dobrý letec a pro kladení vajec využívá zralé lusky. Neomezuje se pouze na čerstvě uzrálé lusky. Prokázáno bylo využití starších plodů, dokonce i již použitých plodů (György 2007).
![Lusk z dřezovce s charakteristickými otvory prokazujícími výskyt brouka z čeledi Bruchidae. Fotka byla pořízena v roce 2021 v Royal Botanic Gardens, Melbourne (Eow 2023). Lusk z dřezovce s charakteristickými otvory prokazujícími výskyt brouka z čeledi Bruchidae. Fotka byla pořízena v roce 2021 v Royal Botanic Gardens, Melbourne (Eow 2023).](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec11.jpg&w=666)
Navíc provrtání semen larvami brouků může zvyšovat úspěšnost klíčení semen. Například studie provedené na Megabruchidius dorsalis zjistily, že poškození semene larvami je primárním předpokladem pro klíčení Gleditsia japonica v Japonsku (Takakura 2002) a G. triacanthos v Evropě (Horvat a Sajna 2021a). Důvodem je vysoká tvrdost semen rodu Gleditsia jimž vnější poškození obalů semen pomáhá k úspěšnému klíčení. Ačkoliv G. triacanthos pochází ze Severní Ameriky, M. dorsalis osidluje, jak asijské druhy dřezovců, tak americké. Díky tomu se úspěšně šíří po Evropě.
Základem boje proti invazním druhům je monitoring
Nepostradatelnou součástí výzkumu invazního potenciálu nepůvodních druhů je monitoring jejich výskytu včetně jejich škůdců. S tím jsou spojeny nemalé investice. To je jeden z důvodů, proč je spontánní šíření nepůvodních druhů rychlejší než možné regulace ze strany ochránců přírody. Přinést více dat o výskytu nepůvodních druhů v krajině by mohlo i spojení databází Pladias a iNaturalist prostřednictvím projektu Česká flóra: projekt České botanické společnosti.
Do mezinárodní databáze iNaturalist přispívá mnoho dobrovolníků a na taxonomické určování dohlíží mnoho odborníků nejen z České republiky.
![Projekt Česká flóra má vědecké, vzdělávací i společenské cíle propojit amatérské i profesionální botaniky, studenty a terénní přírodovědné nadšence do jedné online komunity, která bude sdílet pozorování planých a zplanělých rostlin na území ČR. Data uložená v projektu Česká flóra a v databázi iNaturalist budou pravidelně stahována a nahrávána do databáze Pladias i Nálezová databáze ochrany přírody (NDOP).
https://www.inaturalist.org/projects/ceska-flora-projekt-ceske-botanicke-spolecnosti Projekt Česká flóra má vědecké, vzdělávací i společenské cíle propojit amatérské i profesionální botaniky, studenty a terénní přírodovědné nadšence do jedné online komunity, která bude sdílet pozorování planých a zplanělých rostlin na území ČR. Data uložená v projektu Česká flóra a v databázi iNaturalist budou pravidelně stahována a nahrávána do databáze Pladias i Nálezová databáze ochrany přírody (NDOP).
https://www.inaturalist.org/projects/ceska-flora-projekt-ceske-botanicke-spolecnosti](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/drezovec12.png&w=666)
Klimatická změna není omluva pro vysazování invazních druhů dřevin
Od zeleně žádáme mnoho ekosystémových služeb, ale za minimálních nákladů na údržbu. To v současnosti není a ani do budoucna nebude možné. Stromům je nutné poskytnout to, co potřebují. Až pak se nám odvděčí zdravým a bujným růstem. Stále je velmi těžké prosazovat principy modrozelené infrastruktury, když to jde zdánlivě obejít výběrem taxonu, který má tolerovat všechny extrémní městské podmínky, ale bez ohledu na rizika spojená s jeho možným invazním šířením.
Přečtěte si také |
![Foto: Manfred Richter / Pixabay Foto: Manfred Richter / Pixabay](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/douglaska.jpeg.jpg)
Bohužel přístup některých krajinářských architektů zatím nenasvědčuje tomu, že by měli zájem problematiku invazních druhů zohlednit do svých návrhů. A to i přestože častou součástí tvorby nových krajinářských úprav je provedení dendrologického průzkumu, ve kterém se s přítomností invazních druhů pravidelně setkávají. Osvěta této problematiky se ale určitě vyplatí směrem k zákazníkům a investorům, kteří slyší na vyšší náklady na údržbu, jež bývají krajinářskými architekty často opomíjeny.
Jestli i naše území čeká stejná pohroma od Gleditsia triacanthos jakou máme od akátů, ukáže pouze čas. Co můžeme dělat teď, je koukat se kolem sebe a všímat si invazních druhů kolem nás. Nejlépe pak tato pozorování nahrávat do databáze některé z veřejně dostupných databází.
reklama
Další informace |
Literatura:
Bartha D., Csiszár Á., Zsigmond V., 2008: Black locust (Robinia pseudoacacia L.) In: Botta-Dukát Z., Balogh L. (eds.): The most importatnt invasive plants in Hungary. Vácrátót (Hungary), Hungary academy of Sciences, Institute of Ecology and Botany: 63-76.
Blair RM, 1990. Gleditsia triancanthos L. In: Burns RM, Honkala BH, eds., Silvics of North America. Volume 2. Hardwoods. Agriculture Handbook 654. Washington DC, USA: USDA Forest Service.
Csiky J., Balogh L., Dancza I., Gyulai F., Jakab G., Király G., Lehoczky É., Mesterházy A., Pósa P., Wirth T., 2023: Checklist of Alien Vascular Plants of Hungary and Their Invasion Biological Characteristics. Acta Botanica Hungarica, 65(1-2), 53-72.
Csontos P., Kalapos T., Faradhimu T., Laborczi A., Hardi T., Tamás J. ,2020: Effects of tree size and park maintenance on soil seed bank of Gleditsia triacanthos, an exotic tree in urban green areas. Biologia Futura, 71, 81-91.
Dana E. D., García-de-Lomas J., Jiménez-Cantizano F. A., Verloove F., 2022: Gleditsia triacanthos L.(honeylocust, Leguminosae): first record as an invader of riparian woodland in Southern Spain. BioInvasions Record, 11(4).
English L. L., Snetsinger R., 1958: The Biology and Control of Eotetranychus multidigituli (E wing) a Spider Mite of Honey Locust. 784-788.
Eow L., Rako L., Selleck C., Valenzuela I., 2023: First record of Megabruchidius tonkineus (Pic, 1904)(Coleoptera: Chrysomelidae, Bruchinae) in Australia. BioInvasions Record, 12(2), 581-592.
Ferreras A. E., Galetto L., 2010: From seed production to seedling establishment: important steps in an invasive process. Acta Oecologica, 36(2), 211-218.
Ferreras A. E., Funes G., Galetto L., 2015: The role of seed germination in the invasion process of H oney locust (Gleditsia triacanthos L., F abaceae): comparison with a native confamilial. Plant Species Biology, 30(2), 126-136.
Ferus P., Barta M., Konôpková J., Turčeková S., Maňka P., Bibeň T., 2013: Diversity in honey locust (Gleditsia triacanthos L.) seed traits across Danube basin. Folia oecologica, 40(2), 163-169.
Funk D. T., 1965: Honeylocust (Gleditsia triacanthos L.). In Silvics of forest trees of the United States. H. A. Fowells, U.S. Department of Agriculture, Agriculture Handbook 271. Washington, DC. 198-201.
György Z., 2007: To the biology of the honey locust seed beetle, Megabruchidius tonkineus (Pic, 1904) (Coleoptera: Chrysomelidae: Bruchinae). Folia Entomologica Hungarica. 68. 89–96.
Hora D., Kříž K., Pánek P., Pejchal M., Souček J., Šmídová., Vébr L., Vítek J., 2022: Městský standard plánování, výsadby a péče o uliční stromoředí jako významného prvku modrozelené infrastruktury pro adaptaci na změnu klimatu. IPR Praha.
Horvat E., Sajna N., 2021: First record of the Asian seed beetle Megabruchidius dorsalis (Fåhræus, 1839)(Coleoptera, Chrysomelidae, Bruchinae) in Croatia. BioInvasions Records, 10(2), 477-482.
Horvat E., Sajna N., 2021: Exploring the impact of a non-native seed predator on the seed germination of its non-native host. Biological Invasions, 23(12), 3703-3717.
Jermy T., Szentesi Á., Anton K. W., 2002: Megabruchidius tonkineus (PIC, 1904)(Coleoptera: Bruchidae) first found in Hungary. Folia entomologica hungarica, 63, 49-51.
Marinas I. C., Oprea E., Geana E. I., Tutunaru O., Pircalabioru G. G., Zgura I., Chifiriuc M. C., 2020: Valorization of Gleditsia triacanthos invasive plant cellulose microfibers and phenolic compounds for obtaining multi-functional wound dressings with antimicrobial and antioxidant properties. International Journal of Molecular Sciences, 22(1), 33.
McAlister R. H., 1971: Black locust. US Department of Agriculture, Forest Service. Vol. 244.
Novotný P., Fulín M., Bažant V., 2022: Katalog taxonů introdukovaných dřevin s potenciálem lesnického využití na stanovištích s nižší dostupností vláhy. Výzkumný ústav lesního hospodářstí a myslivosti, v.v.i., Jíloviště.
Valeriu-Norocel N., Buzatu-Goanță C., Bartlett D., Iacob, N., 2019: Regeneration and Early Tending of Black Locust ( Robinia pseudoacacia L.) Stands in the North-West of Romania. South-east European forestry. 10(2). 97-105.
Pyšek P., Sádlo J., Chrtek J. Jr., Chytrý M., Kaplan Z., Pergl J., Pokorná A., Axmanová I., Čuda J., Doležal J., Dřevojan P., Hejda M., Kočár P., Kortz A., Lososová Z., Lustyk P., Skálová H., Štajerová K., Večeřa M., Vítková M., Wild J., Danihelka J., 2022: Catalogue of alien plants of the Czech Republic (3rd edition): species richness, status, distributions, habitats, regional invasion levels, introduction pathways and impacts. Preslia 94: 447–577.
Ruiz L. T. S., Amarilla L. D., Torres C., Košútová D., Konôpková J., Ferus P., Galetto L., 2022: Reproductive biology of the invasive Gleditsia triacanthos L.(Fabaceae). Flora, 288, 152010.
Stoutemyer V. T., O'Rourke F. L., Steiner W. W., 1944: Some observations on the vegetative propagation of honey locust. Journal of Forestry, 42(1), 32-36.
Takakura K., 2002: The specialist seed predator Bruchidius dorsalis (Coleoptera: Bruchidae) plays a crucial role in the seed germination of its host plant, Gleditsia japonica (Leguminosae). Functional Ecology, 252-257.
Tognetti P. M., Mazia N., Ibáñez, G., 2019: Seed local adaptation and seedling plasticity account for Gleditsia triacanthos tree invasion across biomes. Annals of Botany, 124(2), 307-318.
Van Sambeek J. W., Navarrete-Tindall N. E., Hunt K. L., 2008: Growth and foliar nitrogen concentrations of interplanted native woody legumes and pecan. In Proceedings, 16th central hardwoods Forest conference, West Lafayette, IN. Gen. Tech. Rep. NRS-P-24, USDA Forest Service, Northern Research Station, Newton Square, PA. 580-588.
Vítková M., Tonika J., Vítek O., 2004: Stanovištní charakteristika akátových porostů na území Čech. Habitat characteristics of Robinia pseudoacacia stands in Bohemia. Zprávy Čes Bot Společ, 39, 139-153.
Online zdroje:
Blair M. R., Gleditsia riacanthos L., Honeylocust. Dostupné online z: https://www.srs.fs.usda.gov/pubs/misc/ag_654/volume_2/gleditsia/triacanthos.htm
Budská D., Stejskal R.: Likvidace akátů metodou navrtávání. Dostupné online z: https://www.ochranarskaprirucka.cz/wp-content/uploads/likvidace-akatu_tisk_A4_skladacka_2-sklady_final.pdf
Jurek V., 2014: Můj přítel akát. Časopis Veronica. Dostupné online z: http://www.casopisveronica.cz/clanek.php?id=1066
Lucidental 2016: Fact sheet Index Gleditsia triacanthos. Dostupné online z: https://keyserver.lucidcentral.org/weeds/data/media/Html/gleditsia_triacanthos.htm
Mrkva R., Riedl V., 2010: Praskliny kůry a poškození kmenů listnatých dřevin. Archiv časopisu lesnická práce. Dostupné online z: https://www.lesprace.cz/casopis-lesnicka-prace-archiv/rocnik-89-2010/lesnicka-prace-c-6-10/praskliny-kury-a-poskozeni-kmenu-listnatych-drevin
Stejskal R., 2021: Injektáž invazních dřevin navrtáváním kmene. Dostupné online z: https://www.ochranarskaprirucka.cz/invazni-rostliny/injektaz-invaznich-drevin-navrtavanim-kmene/
Stejskal R., 2023: Dřezovec trojtrný (Gleditsia triacanthos). Dostupné online z: https://www.ochranarskaprirucka.cz/invazni-rostliny/drezovec-trojtrnny-gleditsia-triacanthos/
United States Departement of Agriculture. Natural Resources Conservation Service: Plant Fact Sheet HONEY Locust Gleditsia triacanthos. Dostupné online z: https://plants.usda.gov/DocumentLibrary/factsheet/pdf/fs_gltr.pdf.
![Matějíčková Jana foto - Matějíčková Jana](https://aa.ecn.cz/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/265545_10151184452948707_1683679176_o.jpg)
Dále čtěte |
![Promyka malá Foto: Carla Kishinami Flickr Promyka malá Foto: Carla Kishinami Flickr](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/3480001499_7f6e1c585f_c_1.jpg)
![Včela květná Foto: Gideon Pisanty (Gidip) גדעון פיזנט Wikimedia Commons Včela květná Foto: Gideon Pisanty (Gidip) גדעון פיזנט Wikimedia Commons](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/1200px-apis_florea_worker_1_1.jpg)
![Přeslička rolní Foto: Depositphotos Přeslička rolní Foto: Depositphotos](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/depositphotos_458234984_s_1.jpg)
Další články autora |
Online diskuse
Všechny komentáře (43)
Slavomil Vinkler
12.8.2024 07:11Honza Honza
12.8.2024 07:49To je právě ten problém, že vše pozitivní má svá negativní hlediska a je nutno najít priority, co je nejdůležitější.
Nejdůležitější je, aby ve městě vůbec něco rostlo, jinak vznikne přehřátá poušť, pro život nevhodná.
Na druhou stranu souhlasím s p. Vinklerem, tady jistě převažuje nepřijatelná invazivita, jsou určitě vhodnější druhy.
Přitom ale každý cizokrajný druh, tím že je suchomilný, tím je odolnější a tím nutně vždy bude invazivní, ale nemusí zrovna jít o odnožující stromy s alelopatií jak se píše výše.
Petr
12.8.2024 08:32Proč to proboha děláme? Copak v tomhle může něco růst, a vůbec něco žít? Proč neděláme města přijatelná pro život, ve kterých by spokojeně rostly normální rostliny a stromy? Proč musíme všechno zabetonovat a zbytek vydláždit, aby tam nic žít a růst nemohlo? Opravdu se lidem v betonu líbí a žije dobře? Nebo zasadit strom do dlažby! To fakt někdo myslí vážně? Zasadit strom do dlažby je to samé, jako třeba klecový chov slepic. Naprosto nevhodné podmínky a týrání. Jak si někdo, kdo tohle navrhne a prosadí, může říkat krajinář? Vždyť to je psychopat.
Petr
12.8.2024 09:04 Reaguje na PetrPetr
12.8.2024 09:08 Reaguje na PetrSlavomil Vinkler
12.8.2024 09:44 Reaguje na PetrOdstěhujte se z města někam na bažinu, nebo vysvětlete Pražákům, že nejlepší je žít jako prasátko Pepina v kalužích a bahně.
Petr
12.8.2024 10:04 Reaguje na Slavomil VinklerNo a lidé přece mohou chodit po suchu aniž by bylo vše plošně vydláždění a vybetonované. Ve skutečnosti lidé používají jen velmi malou část plochy k chůzi. Zbytek je vydlážděný zcela zbytečně, nikdo tam nechodí a chodit ani nebude. A důvod nevyužívání a nechození, kromě toho, že tudy není proč chodit, může být i ironický - rozpálená dlažba/beton.
Taková dlažba se dělá v podstatě jen kvůli údržbě. Vydlážděné je trvale čísté. Sice se tam nedá žít, jak je to rozpálené, ale nemusí se to uklízet a udržovat. A v poslední době je to i vítaný zdroj peněz - může se to každých několik let předělat.
Břetislav Machaček
12.8.2024 12:33 Reaguje na Slavomil Vinklerna pochozí prostory jiné nároky, než lidé na
vesnici, ale i tam se to mění. Nikdo už dnes
nechce ani tam chodit všude v gumácích a nebo
jako Škopková(Růžičková) šlápnout bosou nohou
na dvoře do slepičince. Co by asi řekl hoteliér
hostu v zabahněných botách, když by z ulice bez
dlažby vstoupil na perský koberec. Kdysi jsem tu psal, že je hloupé lpět v městských ulicích na
původních stromech, které to nesnášejí a nebo na
stromech vůbec. Já jsem třeba zastánce popínavých
rostlin, jako třeba břečťan, vistárie a psí víno,
kterým stačí doslova škvíra v dlažbě a pevná opora
jako vedení. Je z nich možno vytvořit doslova
tunely plné stínu a nebo stěny stínící podle výšky
opory. Když ji udělám tři metry vysokou, tak to
bude stěna tři metry, když pět, tak pět a bez
ořezu větví a mrzačení stromů. Já nechal porůst
na zahradě betonový sloup veřejného osvětlení
břečťanem a je z něho vysoký zelený kužel plný
života. Hnízdí vněm a nocují ptáci, hmyz se krmí
na podzim nektarem z jeho květů a ptáci v zimě
zase jeho plody. Totéž udělá psí víno a vistárie
oživí ulici i záplavou květů. Popínavky snesou
i údržbu neumětely a rychle se vzpamatují i po
radikálním ořezu. Navíc u nich nehrozí pád
větví a vylomení jako u stromů. Pevná kovová
a nebo betonová opora odolá i vichřici a sněhu.
Jiří Svoboda
14.8.2024 11:40 Reaguje na PetrZkuste prosím přemýšlet méně černobíle.
Petr
14.8.2024 11:53 Reaguje na Jiří SvobodaPřipomínáte zdejší teorii, že s oteplováním přichází doba hojnosti a blahobytu.
Ano, dlažba je zasakovací, ale kolik vody propustí? Naprosté minimum. Sice se jí říká zasakovací, ale to si jen lžeme sami sobě do kapsy. Při současných převažujících prudkých srážkách je účinnost zasakování skrz zasakovací dlažbu velmi malá. A přes kamennou nulová a přes beton a asfalt taky nula.
No a už jen dodám, že kdyby platily vaše teorie, že stromy v dlažbě mají příjemné prostředí a víc vody, tak by vesele rostly, neusychaly a nebyl by žádný problém najít něco, co by tam přežilo.
Je zajímavé, že zde nepíšete nic o tom, že stromy vodu vypijí. Zde píšete, že jim v dlažbě zbývá víc. Mám takový pocit, jako byste měl všechno otočené.
Petr
14.8.2024 11:58 Reaguje na PetrJiří Svoboda
14.8.2024 13:49 Reaguje na PetrVy jen sprostě generalizujete vaše negativní zkušenosti, které si navíc potřebně přibarvíte.
Petr
14.8.2024 14:31 Reaguje na Jiří SvobodaPetr
14.8.2024 15:16 Reaguje na PetrNejlepší je ta žulová dlažba parkoviště na posledním obrázku. Sice tam asi jsou nějaké kanálky pro odvod vody mezi jednotlivými stáními, ty ale společně vedou do kanálu.
![Anyr Anyr](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/magic-the-gathering-zeleny-znak_1.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Anyr
12.8.2024 14:18Výsadba invazivních druhů, a druhů s invazivním potenciálem, by měla být zakázána, existující jedinci odstraněni a na vhodných místech nahrazeni vhodnou výsadbou původních druhů, případně druhů s neinvazivním potenciálem.
Stejně tak by měl být zakázán prodej a pěstování takových rostlin, a nejde jen o stromy.
Ani omylem nelze spoléhat na informovanost/vzdělanost, zodpovědnost nebo ochotu lidí, kteří si v ČR navíc myslí, že svoboda znamená možnost dělat si, co chci.
Emil Bernardy
13.8.2024 06:12 Reaguje na AnyrI kytky a fauna si myslí,že svoboda znamená možnost,dělat si co chci.
![Karel Zvářal Karel Zvářal](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/k.zvaral-v-terenu_3.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Karel Zvářal
12.8.2024 17:11Jsem rád za články o ne/vhodnosti cizokrajných dřevin, kolem nichž je mnohem menší rozruch, než kolem invazních živočichů. U nich ten efekt dopadu na domácí faunu je zřejmý celkem brzo. Zatímco strom v klidu stojí na místě, že, nikomu evidentně neškodí..., tak proč jich zopár nevysadit jinde, nu ni?
Ať si zahradníci zapřemýšlejí, který náš strom ten cizokrajný zastoupí - a klidně může být i pravidelně ořezávaný. Což jsou práce mimo hlavní sezónu... Raději takové, než "formální" metličky pochybného původu.
Emil Bernardy
13.8.2024 06:18 Reaguje na Karel ZvářalTrochu tu blbneme.Opravdu.
![Karel Zvářal Karel Zvářal](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/k.zvaral-v-terenu_3.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Karel Zvářal
13.8.2024 07:09 Reaguje na Emil BernardyJakub Brenn
13.8.2024 13:43 Reaguje na Emil BernardyTak vydlážděné městské prostředí je extrémně nepřívětivě pro naše domácí dřeviny. Jako zastánce domácích dřevin bych v tomto případě udělal výjimku...Pokud by to bylo v rámci vydlážděného vnitrobloku, kde nemá akát nebo dřezovec kam "utéct", a kde by se naše dřeviny upekly.
Ve volné přírodě je to jistě pohroma.
Břetislav Machaček
13.8.2024 19:06 Reaguje na Karel Zvářalostnů a co šípkové růže? Z těch si kamarád vysadil živý plot, když
mu CHKO nepovolilo plot drátěný. Přes ty šípky k němu nejdou ani
jeleni. Pokud se kořist nebude mít kde ukrýt před predátory, ať
už to je trnka, šípek, či akát, tak bude snadněji ulovena. Už
jsem tu psal, že kosí hnízda na listnáčích byla vypleněna sojkami
a strakami z 90%, ale ta v živém plotě z thújí tak z 10%. Proto
toleruji i thůje, když už se tu tak namnožili predátoři. A bude
hůř, pokud nebude mít kořist možnost se někde ukrýt a chránit.
Již třetím rokem se kosi poučili a jinde než v tom thújovém
plotě nehnízdí. Drozd to zkusil na lísce a zle na to doplatil.
Predátor hnízdo na větvi listnáče nejen dobře vidí, ale taky
ho tam loví. Krahujce jsem viděl lovit i v lískovém keři, ale
v trnkách, akátech a thújich to ani nezkouší. Víte já připisuji
to, že se města stávají proti ostatní případě rájem drobotiny i
tomu většímu bezpečí. V okolní přírodě jich dnes vidím méně, než
v zahradě a o úspěšném vyhnízdění ani nehovořím. U lidí je dnes
bezpečněji více, než v přírodě i díky těm úkrytům pro hnízda a
taky potravě. Za sucha kos marně hledá v lese žížaly, ale na
zavlažované zahradě jich nalézá více. Totéž je i s vodou, kde
je jí v přírodě často poskrovnu, ale na zahradách mají k pití
a koupání jezírka a nebo napáječky. Prostě přívětivější
prostředí. Jó a ještě popíšu moji zkušenost s nekvetoucími
kultivary akátů v Bohumíně. Po opadu listí je na každém
třetím kosí a nebo drozdí hnízdo, ale na dubech, habrech,
borovicích nikde nic. Pročpak asi? Oni preferují bezpečí,
byť ty akáty lemují rušné ulice.
![Karel Zvářal Karel Zvářal](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/k.zvaral-v-terenu_3.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Karel Zvářal
13.8.2024 19:21 Reaguje na Břetislav MachačekBřetislav Machaček
14.8.2024 09:54 Reaguje na Karel Zvářalhnízdo na trnce, ale každopádně se ji ty ostnáče asi
zamlouvají více, než okolní staré duby, jasany atd.
Jejich opuštěná hnízda používají i sovy a proto se
kdysi přestalo s takzvaným vystřelováním hnízd. To
se brokovnicí hnízdo rozstřílelo i s vejci a i s mláďaty. To se mi nikdy ale nelíbilo, ale byl to
jeden z velmi účinných způsobů eliminace strak v
bažantnicích. Na kuny bývaly v bažantnici kvanta
sklopců stejně, jako na lišky a jezevce. I ježek
jako plenič hnízd tam nebyl oblíben. Bývaly tam
"jestřábí koše" s živou nástrahou(holub, potkan)
a hajný měl i svého výra používaného na výrovce
k lovu strak, sojek atd. Nory lišek a jezevců se vykuřovaly a vybíhající zvířata myslivci stříleli a nebo je omámené zakousli lovečtí psi. Dnes to jsou vše zakázané způsoby lovu a nikomu se v noci nechce
sedět na posedu a čekat na škodnou. Dopadne to jako na Západě, kde po vyžraní kořisti v přírodě přijdou lišky do měst a budou tam lovit potkany a žrát
odpadky. Prostě proč by měl myslivec dneska lovit
třeba kunu, která současné lovné zvěři(spárkatá)
neškodí. Drobné škodila, ale ta vymizela a zmizí
časem úplně. Západ si tím prošel už před 50 roky,
když od nás kupoval zajíce a bažanty, kterých jsme
tu ještě měli statisíce. To tu ale přírodě vládli
myslivci a nikoliv ochranáři současného ražení. Ti
si sledováním počkají, jak to příroda vyřeší sama
a budou hledat viníky mimo sebe a sobě podobné. To
už předvedli u kormoránů, volavek, vyder, bobrů
a jiných ikon ochrany zvířat, které zdárně hubí
zbytky své kořisti. To bude pokračovat po drobné
zvěři i u ptáků a časem bude dokonáno. Ta spárkatá
mohla přežít, tak ji vybijí a nebo nechají sežrat
vlky. No nebude to krása, ta příroda bez "řevu"
ptáků a bez zvěře na cestách a škodící na poli a
v lese? Něco málo bude v oborách a "rezervacích"
a něco v ZOO jako nostalgická vzpomínka na to, co
tu kdysi všechno zcela běžně žilo. Dnes se děti
chodí koukat do zookoutků na slepice, kachny,
husy, krůty, králíky, kozy a ovce a pak vzniknou
zookoutky se srnčí, zajíci a voliéry s bažanty,
čejkami a drobným ptactvem. Nevím jak vy, ale
skřivany slyším opravdu vyjímečně a už i těch
kukaček je slyšet poskrovnu. Občas na rybách
slyším večer slavíky, ale i jich rapidně ubylo. Teoreticky slavíkům přibývá v mém okolí vodních
ploch s okolními porosty a mokřady, ale jich je
stále méně a méně. V tom opravdu bude něco jiné,
než životní prostředí, které je pro ně stále více
vhodné, než v minulosti. Taktéž čejkám přibývá zamokřených luk a polí a taky jich je méně a méně.
Nejlépe prospívají takzvané skládkové druhy, které
dnes okupují městské parky(havrani a kavky) a ti
ochranáři to považují za úspěch svého konání. Až
po roce 2030 zmizí skládky, tak bude po úspěchu.
Nedávno jsem tu psal, že jsem viděl na čerstvě
pokosené louce dva čápy, ale na skládce jich bylo
40, aby se vykrmili před odletem na skládky na
jihu Evropy. Nač létat do Afriky, když je tu dost
potravy i v zimě. Pamatuji na pole při orbě plné
racků, havranů a jiných ptáků a dnes nula. Půda je bez žížal a při plytké doporučené podmítce se
nevyorají ani hnízda hrabošů. Ti tak plytce svá
hnízda nemají a tak se vesele namnoží až do stavu
kalamity. Pamatuji orbu s následným diskováním
a čápy přecpané mrtvolkami hrabošů. Dnes podmítku
hraboši přežijí takřka bez úhony a tak čápům
zůstaly pouze ty skládky, když i na loukách nic
k snědku nežije. A vše má nějakou souvislost s
ochranářstvím. I ta plytká podmitka a hájení těch
všemožných predátorů.
![Karel Zvářal Karel Zvářal](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/k.zvaral-v-terenu_3.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Karel Zvářal
15.8.2024 14:47 Reaguje na Břetislav MachačekA s takovými nenaděláte nic, neb všežraví predátoři jim nic neříkají...
Tomáš Pilař
15.8.2024 08:37V drtivé většině případů je potřeba proti sobě postavit vegetační prvek který lze sestavit z původních ( a dlouhodobě etablovaných druhů) a prvek ve kterém jsou použité druhy cizí a porovnávat jejich reálnou funkčnost a cenu za dosažení této funkčnosti. Najednou se objeví mnoho případů, kdy nepůvodní rostliny jsou nahraditelné těžko nebo nejsou nahraditelné vůbec (10x dražší “alternativu” nepovažuji za alternativu).
Pro založení prvku v prostředí významně odlišném od prostředí lesního logicky nelze použít druhy původní (hledáme stromy do měst, takže musí jít o druhy velké/lesní), protože ty jinde než v lese růst neumí. Potřebujeme buď přijmout druhy z jiných lesů jako cílový stav prvku nebo alespoň tyto druhy nechat vytvořit “provizorní les” a v rámci rozvojové péče je posléze odstranit.
Pokud mají vzniknout funkční vegetační prvky v prostředí aridních skalních měst (= klimaticky naše města ), těžko k tomu použít naše domácí hájové druhy, je potřeba sáhnout víc na jih nebo na jiný kontinent. Pouze pro ilustraci: pro výsadby uličních stromořadí jsou z velkých taxonů opravdu vhodné pouze akát, jerlín, dřezovec, platan a břestovec (zmíněny pouze potenciálně rozměrné stromy). Všechny jsou nepůvodní, všechny jsou (potenciálně) expanzivní. Protože jde o kompletní výčet, tak je jasné, že nejsou nahraditelné. Teoretickou alternativou jejich použití jsou stromy malé nebo/ a zároveň pomalu rostoucí (javor babyka, duby,..), které zase nejsou schopni plnit požadavek časové dostupnosti prvku. Analogicky významně změněné prostředí, které vylučuje použití původních lesních druhů představuje velkoplošná zemědělská krajina (např. Moravské Toskánsko”), kde na otevřených plochách s klimatem stepi také nejdou založit vegetační prvky z původních lesních druhů. Samozřejmě i tady je hrubou chybou použít cílové druhy a “dát přírodě čas”, protože větrná eroze pracuje bez oddechu a prostorová struktura je také důležitou ekosystémovou službou. Ostatně česká krajina je plná “omezeně funkčních biokoridorů”, protože ty byly založeny výhradně s použitím klimaxových stromových druhů (tedy lesních), které na otevřeném prostoru nerostou.
Použití nepůvodních druhů lze zdůvodnit protože:
- zpravidla je prostorová diverzita stejně důležitá jako diverzita druhová a důležitá je i rychlost jejího dosažení. Doba ze kterou lze dosáhnou prostorové funkčnosti prvku může být při použití nepůvodních rostlin kratší nebo bez nich nelze funkční prvek vytvořit vůbec
- v silně změněném prostředí přináší druhová pestrost lepší vitalitu porostů (resp. vitalitu během větší části vegetační sezóny)
- “jedlost” porostů obsahující nepůvodní druhy může být lepší, jak množstvím květů/ plodů, tak jejich distribucí v čase. Déle prostřený stůl představuje výhodu pro další stupně trofické pyramidy a nepůvodní druhy mohou představovat výrazné zlepšení.
Úpravy složené pouze z cizích druhů pravděpodobně nepovedou automaticky k větší diverzitě biotopu, protože zde není plná paleta na ně navázaných organismů nebo nenaplní (pro modelový případ hmyzu) oddělitelná prostředí “zdroj pro žír larev”, “prostor pro zakuklení”, “zdroj pro žír dospělců”. Stejně tak většinou nevedou k lepší diverzitě úpravy založené pouze z domácích druhů, protože ty obtížně/ pomalu tvoří prostorovou strukturu a pouze omezeně plní trofickou pyramidu v druhé polovině vegetačního období. Proto mají dobrý smysl úpravy (biotopy) složené z původních a introdukovaných taxonů, kde introdukované taxony plní roli “rychlé tvorby prostorové struktury” a “dlouho prostřeného stolu”, zatímco domácí taxony role ostatní.
Pokud máme přijmout , že změna klimatu je reálná (nepochybuji o tom), a je správné se na ní adaptovat (nepochybuji o tom), tak to nelze provést pomocí domácích dřevin (které jsou logicky adaptovány na klima jiné).
Petr
15.8.2024 09:12 Reaguje na Tomáš PilařTomáš Pilař
15.8.2024 12:42 Reaguje na PetrPetr
15.8.2024 14:04 Reaguje na Tomáš PilařTo přece vy ve spolupráci s městskými architekty tyto situace přímo navrhujete a vytváříte, takže když pak tvrdíte, že něco nelze použít, že je něco omezeně funkční, nebo že něco není schopno plnit nějaký požadavek, tak je to k smíchu, protože jste to tak sami vytvořili. Dělejte to líp a je vyřešeno.
Petr
15.8.2024 22:31 Reaguje na PetrTomáš Pilař
16.8.2024 07:52 Reaguje na PetrTomáš Pilař
16.8.2024 07:50 Reaguje na PetrKrajinářští architekti dostávají každou chvíli zadání ve stylu “mladá sekretářka s dlouholetou praxí”, čili požadavky, které jednotlivě znějí rozumně, ale dohromady jsou nedosažitelné. Vysvětlování, že je v zadání potřeba hledat priority (jestli má být sekretářka spíš mladá nebo spíš s praxí) je podstatnou součástí naší práce. Pouze s nepatrnou nadsázkou můžu říct, že nalezení zadání je někdy složitější než sám návrh. Váš diskusní příspěvek jste zakončil zvolání “jste přece personální agentura tak si to zařiďte”, kdybyste byl mým potenciálním investorem, ukončím spolupráci.
Tomáš Pilař
16.8.2024 07:51 Reaguje na Tomáš PilařSlavomil Vinkler
16.8.2024 11:54 Reaguje na Tomáš PilařTaky školkaři jsou ovlivněni požadavky architektů ale i naopak, architekt navrhuje z toho co je k dispozici. Třeba v Brně rostou středomořské dřeviny jehličnaté i listnaté v MENDELU docela dobře I takový cypřiš, cedr, duby... Zdravý rozum na všech úrovních (zadavatel, architekt, školkař... ) chybí. A peníze až na 1. místě?
Honza Honza
15.8.2024 17:13Právě že město je samý beton a asfalt, nikdo s tím nic neudělá, města se rozrůstají, silnic je stále více. Je třeba se na to adaptovat, dělat kroky které jsou proti oteplování, které zadržují vodu, argumentovat, že dříve zde byla step (p. Vinkler), že lepší jsou původní druhy (p. Zvářal), že máme zajistit podmínky pro naše stromy (p. Petr) je naivní nesplnitelný sen, podobně jako zastavit oteplování snížením CO2.
Právě že m u s í m e rozšiřovat lesní plochy, abychom klima adaptovali, více zadržovat vodu než bylo i v původní divočině (nyní je to naopak), přizpůsobovat vegetaci městům, používat ty druhy stromů, které to zvládnou, popínavé rostliny jsou dobré, ale k ochlazení nestačí, i když tyto druhy jsou cizokrajné, jedovaté, invazivní (ale i zde jistě hranice existuje).
Když to dělat nebudeme, celá příroda kompletně zkolabuje, přehřeje se a vyschne.
![Karel Zvářal Karel Zvářal](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/k.zvaral-v-terenu_3.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Karel Zvářal
15.8.2024 17:38 Reaguje na Honza HonzaProstě u zahradníků vládne zhusta šablonovitost, jak je něco "trendy", tak přestanou přemýšlet a musí vyhovět době. Na toto upozorňuji, aby se více zohledňoval ekologický přínos (jedlost pro hmyz) té které dřeviny, ne jen to, že je "hezká a vydrží".
![Karel Zvářal Karel Zvářal](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/k.zvaral-v-terenu_3.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Karel Zvářal
15.8.2024 20:14 Reaguje na Honza HonzaHonza Honza
16.8.2024 09:09 Reaguje na Karel ZvářalTomáš Pilař
16.8.2024 08:04 Reaguje na Honza HonzaNavíc diskutované javory nesnáší zasolení (zimní údržba komunikací) a těžko snáší sálání tepla z povrchů.
V konečném důsledku jde o dřeviny, které jsou pro města těžko použitelné (situace je trochu lepší v Jihlavě než v Praze, ale i v Jihlavě jsou javory v ulicích špatné)
Honza Honza
16.8.2024 09:21 Reaguje na Tomáš Pilař![Karel Zvářal Karel Zvářal](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/k.zvaral-v-terenu_3.jpg&w=48&h=48&iar=1)