Recyklace plastů se ve Státech rozbila. Co ji může spravit?
![Experti z newyorské Columbia university (CU) se nyní pozastavují nejen nad příčinami momentálně nefunkčního recyklačního systému, ale také nad možným řešením. Experti z newyorské Columbia university (CU) se nyní pozastavují nejen nad příčinami momentálně nefunkčního recyklačního systému, ale také nad možným řešením.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/recyclingint.jpg&w=450)
Recyklační schémata zažívala v 90. letech minulého století svůj boom. Jejich pozitivní rozvoj ale ve Státech utlumila lacinější praxe: svoz nepříliš tříděného odpadu, jeho lisování do bloků a export do Číny. Ekonomicky to smysl americkým odpadovým hospodářům smysl dávalo. Vyvážet bylo levnější, než třídit, a přitom se tomu pořád dalo říkat recyklace. Problém s tím měli spíše v Číně, protože třeba celá třetina „sekundárních surovin“ z 16 milionů tun odpadních plastů, každoročně zasílaných v kontejnerech, nebyla k použití. Byly znečištěné, kontaminované a pramizerně přetříděné. Poté, co se Čína dovozu takového materiálu zřekla a odmítla se nadále stávat skládkou celého světa, zareagovaly v USA poněkud nepružně.
Hlavně že to nezůstane doma
Začali odpad stejným způsobem prodávat do Vietnamu, Malajsie a Thajska. A když jim i tady zavřeli dveře, tak do Kambodže, Laosu, Ghany, Bangladéše, Etiopie, Senegalu a Keni. Tím, že se po dva roky přidržovali zažitého schématu snadného řešení, efektivně promarnili čas k možné nápravě. Alespoň tak to vnímá Nilda Mesa, ředitelka Institutu udržitelnosti a urbánního plánování z CU. Vláda se sice snažila v tomto období finančně podpořit regeneraci regionálního odpadového hospodářství, ale prakticky selhala v tom, co reálně mohla nejlépe ovlivnit. V rozvoji poptávky po recyklovaných materiálech, v přímé podpoře trhu s nimi. „To je na ekonomice to zajímavé: s její pomocí můžete vytvářet motivační pobídky, dát vzniknout příležitostem a směřovat situaci vhodným směrem,“ říká Mesa. „Ale dokud neexistuje trh s recyklátem, potom to celé schéma nefunguje na úrovni měst ani jednotlivých zpracovatelů.“
Můžete třídit, jak je vám libo
Jak to momentálně v USA vypadá? Běžný člověk může nakrásně třídit odpad z domácnosti (což se ale až na lokální výjimky neděje, protože si všichni 30 let zvykali na „jednoproudý a jednodruhový model“), sběrné vozy příslušných měst jej svezou do přetřiďovacího zařízení (takových je ale minimum a zastaralých, protože v době vývozu do Číny nikdo necítil potřebu investovat do jejich technické a kapacitní inovace), odpady jsou separovány na jednotlivé frakce… a pak putují buď na skládku nebo do spalovny odpadů. Protože je nikdo jako druhotnou surovinu nechce.
Příkladů je spousta a Mesa zmiňuje třeba stamfordskou třídírnu odpadů, která dříve vydělávala svozem a pře-prodejem recyklovatelných složek 98 000 dolarů do zahraničí a teď musí platit 700 000 ročně, aby se jich zbavila. Vtip je v tom, že tuna kvalitně protříděného jednodruhového odpadu dříve generovala svým vývozem do zahraničí zisk kolem 45 dolarů, při nákladech na provoz/svoz/třídění kolem 20 dolarů. Zdroj zisku zmizel, zůstaly jen náklady. A k těm je třeba přidat 6 dolarů za tunu skládkovného, nebo 68 dolarů za tunu spálenou. A ještě je tu suma 125 dolarů za tunu, připadající na transport odpadů do specializovaných likvidačních zařízení. Protože spaloven není dost. Kdo má štěstí, prodá jednu tunu vytříděného odpadu za 6 dolarů. Další vývoj je zřejmý: investice do recyklačních schémat, svozu a třídění se budou dál míjet účinkem a odpady se budou neztenčenou měrou vršit na skládkách.
Je třeba vytvořit poptávku
Co to může změnit a napravit? Prvním krokem by mělo být razantní zvýšení poplatků za skládkování. „Dokud bude skládkování desetinásobně levnější, než spalování, nikdo nebude mít potřebu dělat do jinak a lépe,“ říká Stephanie Kersten-Johnstonová, která se na CU soustředí a programy udržitelnosti. Peníze ze zdraženého skládkování musí jít do vytváření spaloven. Souběžně s tím ale musí být vytvořena poptávka po „střední cestě“, tedy recyklaci. „Ideální by bylo, kdyby státní instituce a města začaly přímo požadovat jasné procentní zastoupení recyklovaných materiálů.“ Například úřady by tiskly jen na recyklovaném papíru, v e-komerci a zasilatelství by byly povoleny jen krabice z recyklovaného kartónu. Ve stavebnictví by byla nastavena kvóta na povolený objem materiálu z demolic. Nápojové obaly ze skla by byly začleněny do cirkulárního sběru. Povinné zapracování recyklované složky do výrobků. Jinými slovy, vytvořila by se poptávka po recyklovaných materiálech. A v návaznosti na to by pak už měly třídírny kam odprodávat odpad.
„Je třeba domácí trh a vytvořit poptávku po recyklovaných materiálech,“ říká Kersten-Johnstonová. „To by vedlo k zlepšení technologie třídění a zvýšení návratnosti materiálů.“ Nikdo neměl potřebu skutečně recyklovat, dokud bylo levnější odpad vyvážet. A jiné to nebude, dokud bude skládkování levnější než recyklace, o kterou nikdo nemá zájem.
reklama
Další informace |
Dále čtěte |
![Krajta tmavá Foto: Andy Wraithmell - The Florida Fish and Wildlife Conservation Commission Flickr Krajta tmavá Foto: Andy Wraithmell - The Florida Fish and Wildlife Conservation Commission Flickr](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/krajta_tmava_1.jpg)
![Národní park Isle Royale v Michiganu Foto: Ray Dumas Flickr Národní park Isle Royale v Michiganu Foto: Ray Dumas Flickr](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/3047464978_3566947aca_c_1.jpg)
![Ústředí General Motors Foto: Depositphotos Ústředí General Motors Foto: Depositphotos](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/depositphotos_46487553_s_2.jpg)
Další články autora |
Online diskuse
Všechny komentáře (5)
![Miroslav Vinkler Miroslav Vinkler](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/cervenec2012-001.jpg&w=48&h=48&iar=1)
Miroslav Vinkler
20.3.2020 13:11Situace v USA je velmi podobná té v EU , když jsme černouškům a zaostalým asijským zemím dodávali "cenné" suroviny ve formě nevyužitelných odpadů.
Tržní zákony jsou platné jak v USA, tak i EU.