Kolik emisí stojí za naším obědem? Počítat musíme nejen výrobu surovin, ale i další zpracování
![V bochníku chleba se ukrývá 45 % energie vložené na samotné vypěstování pšenice, dalších přibližně 30 % připadá na energii spotřebovanou ve fázi výroby, na umletí mouky a pečení. V bochníku chleba se ukrývá 45 % energie vložené na samotné vypěstování pšenice, dalších přibližně 30 % připadá na energii spotřebovanou ve fázi výroby, na umletí mouky a pečení.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/chleb.jpg&w=666)
Klasikou je spočítat emise či energii spojenou s celým životním cyklem, existencí produktu. Do něj je zahrnuta jak produkce jeho surovin, tak jejich zpracování a finální úprava před konzumací. Záleží jen na nás, jak dopodrobna přitom budeme počítat. Zda vezmeme v potaz i například spotřebu vody a energii potřebnou k výrobě hnojiv a postřiků na vypěstování zemědělských plodin. Jestli nás bude zajímat také energie spojená s technickou úpravou produktu, jeho termální ošetření a chlazení, balení nebo transport na regál supermarketu. Případně, zda si povšimneme, kolik další energie potřebujeme na to, abychom z něj v domácí kuchyni vyrobili hlavní chod a jak velké odpady vzniknou. Externalit k započítání se pochopitelně nabízí mnohem víc, ale v zájmu stravitelnosti budeme protentokrát skromní.
Různé chutě, různé statistiky
Pro ukázku začněme například s obyčejným bochníkem chleba. V něm se ukrývá 45 % energie vložené na samotné vypěstování pšenice, dalších přibližně 30 % připadá na energii spotřebovanou ve fázi výroby, na umletí mouky a pečení. Balení, transport a prodej dotváří zbytek, přičemž k finální úpravě, krájení na krajíce, měřitelnou energii nespotřebováváte.
Pokud by onen hypotetický kilový pokrm měl podobu konzervy s kukuřicí nebo fazolemi, bude spotřeba energie - produkce emisí ve fázi produkce nižší. Jen kolem 10 -15 %. Nejnáročnější bude procesní balení, včetně výroby obalu. Konzervace si vyžádá kolem 45 % veškeré energie a další desítky procent energie padnou na transport a finální úpravu, ohřev.
![Pokud by kritériem hodnocení nebyla produkce surovin, ale jejich další zpracování, je maso rozhodně šetrnější volbou k životnímu prostředí než pečivo. Pokud by kritériem hodnocení nebyla produkce surovin, ale jejich další zpracování, je maso rozhodně šetrnější volbou k životnímu prostředí než pečivo.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/hovezi_dobytek.jpg&w=666)
A co když máte na stole kilo hovězího masa? Největší díl energie (a emisí), silně přes 95 %, byl na jeho vznik spotřebován ve fázi produkce. To, co bylo investováno do dobytka na pastvě, už v úhrnu využité energie nedorovná ani jeho zpracování, chlazení, transport ani finální kuchařská úprava.
Kilogram vážící bochník chleba přitom obsahuje jen o něco méně potenciálně zužitkovatelné energie, kilokalorií pro strávníka, než konzerva fazolí, kilo hovězího ji obsahuje skoro 30 x více. I to se hodí vzít do úvahy, pokud máte víc hlad než jen chuť na jídlo a chcete zasytit masy vyhladovělých. Různé potravinářské produkty, pokrmy minulosti, přítomnosti i budoucnosti, se prostě velmi výrazně liší v tom, jak velkou stopu v životním prostředí zanechají, než se dostanou na váš talíř, a kolik energie k životu vám mohou nabídnout.
Přečtěte si také |
![Kráva na pastvě Foto: publicenergy Flickr Kráva na pastvě Foto: publicenergy Flickr](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/kravanapastve_424.jpg)
Důležitý je nejen vznik surovin, ale i další zpracování
Průměrovat číselně velmi vzdálené veličiny je vždy ošidné, ale pro srovnání všech kategorií poživatin zatím velmi obecně v Evropě plus minus platí, že 40 % vyprodukovaných emisí souvisí s vlastní produkcí potravin, kolem 30 % pak vězí ve výrobě a procesním zpracováním, a zhruba 25 % pak ve finální přípravě pokrmu. Zbytek doplňují emise spojené s dopravou, které pochopitelně narůstají úměrně tomu, z jak velké dálky k nám potravina putovala. U potravin dovážených ze zámoří to mohou být emise dost zásadní. Ve Spojených státech to vypadá trochu jinak: zemědělství spotřebovává 20 %, zpracování 16 %, transport 14 % a přibližně 50 % připadá na finální úpravu. To jen jako ukázka toho, že ani průměry průměrů nemají univerzální vypovídající hodnotu. Jinak je to až potud všechno jasné a pochopitelné.
![Chlazení, zrání, tepelné ošetření, vysoušení, konzervování, ukládání v chráněné atmosféře je někdy významnějším zdrojem skleníkových plynů než samotná produkce zemědělských surovin. Čím upravenější "amaroun" na talíř dostáváme, tím větší emise za ním pravděpodobně stojí. Chlazení, zrání, tepelné ošetření, vysoušení, konzervování, ukládání v chráněné atmosféře je někdy významnějším zdrojem skleníkových plynů než samotná produkce zemědělských surovin. Čím upravenější "amaroun" na talíř dostáváme, tím větší emise za ním pravděpodobně stojí.](/aaa/img.php?src=/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/veganstvi_1.jpg&w=666)
Problémy nastanou, když si vybereme jen jeden aspekt celého vzniku a existence produktu a učiníme z něj zásadní kritérium hodnocení kvalit či závadnosti. U hovězího je to nejzřetelnější, protože emise spojené s jeho produkcí jen tak něco nepřekoná. Co ale kdyby oním kritériem bylo zpracování? U výroby chleba na míchání, tvarování, zrání těsta, pečení a úpravu spotřebujete energii 6,12 MJ/kg. Kilo vykostěného, naporcovaného a zchlazeného hovězího si řekne jen o 2,87 MJ/kg. A pokud by nám stačily jen naporcované čtvrtky, bylo by to jen 1,39 MJ/kg. Takže pokud by pro nás kritériem hodnocení nebyla produkce surovin, ale další zpracování, je maso naopak rozhodně šetrnější volbou k životnímu prostředí než pečivo.
Přečtěte si také |
![foto: FreeToUseSounds / pixabay.com foto: FreeToUseSounds / pixabay.com](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/salad-2453356_1280mm.jpg)
Pokud budeme reflektovat podíl energie potřebný ke zpracování poživatin, zjistíme, že největším žroutem co do objemu, jsou vlastně sýry. A že šunka a slanina si nakonec stojí lépe než rafinovaný cukr, sušenky a procesně zpracovaná zelenina. Žebříček potravin vnímaný z hlediska spotřeby energie - produkce emisí - ve fázi zpracování by vypadal hodně jinak, než jsme si uvykli vídat. V některých případech je totiž chlazení, mražení, lyofilizace, zrání, tepelné ošetření, solení, čištění, vysoušení, konzervování, ukládání v chráněné atmosféře významnějším zdrojem skleníkových plynů než samotná produkce v prvním kroku. A čím upravenější "amaroun" na talíř dostáváme, tím větší emise za ním stojí.
Jak si kdo, uvaří, tak si to spočítá
Smažené brambůrky v sáčku, mražené hranolky, instantní káva, mléko v prášku a pečivo jsou věrnými příklady energeticky extrémně náročných potravin. Zapomenout bychom určitě neměli ale ani na poslední fázi, onu finální úpravu pokrmu před vlastní konzumací. Stačí ho jen oloupat a sníst? Musí být nejprve očištěn a zbaven svého přírodního obalu? Anebo jej musíme nejprve rozmrazit, namočit, uvařit, péct či osmažit? V elektrické troubě, na keramické varné desce, na plynovém hořáku? Právě tady, přímo v naší kuchyni, dlí čtvrtina a (v USA dokonce polovina) veškeré energie a emisí skleníkových plynů spojených s jídlem. Tady se naposled rozhoduje o tom, jestli jídlo na vašem talíři bude vstřícný k životnímu prostředí.
Závěr? K hodnocení prospěšnosti či udržitelnosti různých pokrmů ve vztahu k životnímu prostředí si prostě nevystačíme jen s hodnocením spotřebované energie a emisí spojenými čistě s produkcí jejich surovin. Což je v Evropě, v nepřesném průměru, něco kolem 40 %. Je třeba započíst i to, co se odehrává ve fázi zpracování (30 %) a finální úpravy (25 %). A hodnotit i jejich výživnost, kalorie takových produktů, schopnost reálně někoho uživit. Jinak nikdy nepostihneme celý obraz, a to, kolik emisí skleníkových plynů se při vzniku potravin uvolnilo do atmosféry. Tedy o jak k životnímu prostředí vstřícný či škodlivý produkt se vlastně jedná, nedozvíme. Dopřávat si konzervovanou zeleninu a pražené křupavé oříšky z dovozu může být nakonec pro životní prostředí mnohem větší problém než hovězí.
Před farmou a po farmě
Z užitečného přístupu, který jasně demonstroval souhrnný potenciál různých skleníkových plynů unikajících do atmosféry – převodem na ekvivalentní hodnoty oxidu uhličitého – se v posledních letech stala modla a tendence přepočítávat všechny skleníkové plyny na CO2 nás vede na scestí. Zemědělství je sice globálně nejvýraznějším přispěvatelem skleníkových plynů do atmosféry, ale ve fázi produkce nejrůznějších potravin jsou farmám vlastní spíše emise metanu a dusíku. Oxid uhličitý je tu přitom zastoupen okrajově, a jeho nástup k dominanci v bilanci skleníkových plynů je spojen až s vlastní výrobou, průmyslovou úpravou potravin poté, co z farmy zmizí. Opatření zaměřená pro snížení emisí uhlíku se tedy „na farmě“ míjejí posláním i účinkem.
Přečtěte si také |
![Foto: jbloom / Flickr Foto: jbloom / Flickr](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/vyhazovanijidla_424.jpg)
reklama
Dále čtěte |
![Vydra mořská Foto: Depositphotos Vydra mořská Foto: Depositphotos](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/enhydra-lutris_2.jpg)
![Opravář Foto: Depositphotos Opravář Foto: Depositphotos](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/depositphotos_51604595_s_1.jpg)
![Žena s taškami se zeleninou Foto: Depositphotos Žena s taškami se zeleninou Foto: Depositphotos](https://aa.ecn.cz/img_upload/e6ffb6c50bc1424ab10ecf09e063cd63/depositphotos_477584866_s_1.jpg)
Další články autora |
Online diskuse
Všechny komentáře (32)
Pavel Hanzl
2.1.2021 09:31DAG
2.1.2021 10:28 Reaguje na Pavel HanzlPetr Blažek
2.1.2021 14:26 Reaguje na Pavel HanzlA i ta spotřeba fosilního uhlíku přímo na polích a chemizace jsou spojené nádoby. Jestliže vezmete průměrnou roční spotřebu na 1 ha cca 100l nafty, tak to máte např. při dlouhodobém průměrném 5t výnosu pšenice v konvenčním zemědělství 20lnafty na 1t pšenice. U ekologického zemědělství kde je průměrný výnos okolo 2.5t je to dvojnásobek to znamená 40l /1t.
A to samé je ve výpočtech při produkci masa, mléka a vajec, kdy v konvenčním zemědělství dokážete vyprodukovat v podstatně kratším čase a s menším počtem zvířat kg produktu.
A dále tam autor nezmínil likvidaci pralesů kdesi v Brazílii a tím uvolnění milionů tun CO2 které se jen tak nevrátí a dopravu na vzdálenost desítky tisíc kilometrů po moři, kterou si pravděpodobně do svých uhlíkových kategorií žádná země nezapočítává.
Pavel Hanzl
2.1.2021 22:12 Reaguje na Petr BlažekPetr Blažek
3.1.2021 10:13 Reaguje na Pavel HanzlOsobní auto které ujede 400km (což je takový standartní dojezd dnešního elektroauta ) spotřebuje průměrně 4 x 6l = 24l
paliva. To nedobijete z normální zásuvky ani za celou noc.
Například kombajn když je hodně úsporný má spotřebu 12l na hektar a za hodinu poseká zhruba 3 hektary (za den 30). Jaké pak by jsme museli mít přípojky elektriky na 3 kombajny a 6 traktorů na dvoře?
Pavel Hanzl
4.1.2021 12:03 Reaguje naTo je snad nějak moc? Kolik desítek (set?) hektarů byste takhle obdělal?
A když farma najde na plný výkon (což je většina roku) může přetoky prodávat do sítě, nebo živit celou dědinu (jak to dělaji v Německu). Samozřejmě jsou tam problémy se zimou nebo delší dobou špatného počasí, hodila by se ještě nějaká akumulace a odepsaný dýzlagregát někde v rohu, ty dýzlové traktory taky hned nevyhodí....
Petr Blažek
4.1.2021 16:45 Reaguje na Pavel HanzlCena 5 panelů (7,5m2?) na barák cca. 150-200 000kč, přepočtěte si to na hektar.
Přípojka elektřiny znamená vlastní velký transformátor, který ale plně využijete jen pár dní v roce a na to dostanete ten nejdražší tarif.
A o akumulaci při těchto výkonech nemá cenu ani mluvit, protože to jsou řádově desítky milionů.
Pavel Hanzl
4.1.2021 17:32 Reaguje na Petr BlažekMožná bude výhodnější to celé udělat ve vodíku (syntetickém palivu), každopádně na to bude muset dříve nebo později dojít tak, jako tak.
Jiří Daneš
4.1.2021 23:07 Reaguje na Pavel HanzlPavel Jeřábek
3.1.2021 22:44 Reaguje na Pavel HanzlPostupně se plocha krajiny stane kypřejší, bude lépe přijímat atmosférické srážky a do krajiny se vrátí hmyz, včetně ovádů. Spotřeba se potom dostane do zcela jiných čísel.
Problém je jen v tom, že bychom museli opustit práce v městech a vrátit se zpět k pluhům a vidlím.
(Plus to, že střední Evropa bez syntetických dusíkatých hnojiv tolik lidí kolik tu je ani neuživí - ale to je nepodstatný detail.)
Pavel Hanzl
4.1.2021 12:05 Reaguje na Pavel JeřábekMáte podstatnou chybu už v zadání.
Richard Vacek
2.1.2021 10:31Pavel Hanzl
2.1.2021 22:13 Reaguje na Richard VacekBřetislav Machaček
2.1.2021 16:23rovnou hodit mašli, aby nezatížili Svět už ani gramem CO2. Někteří se
neměli raději ani narodit, aby nezblbli z počítání takových nesmyslů
a neblbli hlavy i jiným.
Pavel Karel
2.1.2021 19:00Pavel Karel
2.1.2021 19:03Viktor Šedivý
2.1.2021 20:43 Reaguje na Pavel KarelBuď je to ekonomicky výhodné (tj. spotřebuje se přitom MÉNĚ surovin a energie), nebo je nutné splnit nějaký předpis o původu či místě zpracování (a pomohlo by tedy méně regulací).
Jirka Černý
2.1.2021 21:41Jiří Daneš
2.1.2021 23:04 Reaguje na Jirka ČernýKarel Ploranský
3.1.2021 00:36 Reaguje na Jiří DanešTo se v historii už stalo víckrát, že když lidi žijí příliš komfortně a blahobytně, pokud nemusejí o přežití bojovat, zblbnou a ztratí pud sebezáchovy. A ta jejich civilizace je pak vystřídána nějakou jinou civilizací. Zpravidla nějakou lepší.
Jenže bohužel - ta, která teď hrozí vystřídat tu naši, mi lepší fakt nepřipadá.
Jirka Černý
3.1.2021 13:27 Reaguje na Karel PloranskýMilan G
3.1.2021 16:25Toto pěkně začíná a to je teprv třetího ledna.
![Radomír Dohnal Radomír Dohnal](/aaa/img.php?src=/img_upload/35b647edf4357b35c946e0655d9d7125/x1.gif&w=48&h=48&iar=1)
Radomír Dohnal
3.1.2021 19:32 Reaguje na Milan GMilan G
5.1.2021 11:32 Reaguje na Radomír DohnalAle faktem je, že se nás nikdo ani neptá co všechno zařadíme do emisních bilancí.
Vše se děje salámovou metodou, např. dnes do bilancí zařadíme hovězí, OK vypusťte to mezi lidi. Je nějaká reakce? Ne ovce/lidi/ mlčí. OK hovězí tam zůstane, odteď je to nepřítel č.1 v potravinách. A jedeme dál.
Tohle je podle mně opravdu už za čarou. Pak už zbývá jediné. Člověk za 24 hodin vydýchá 1kg CO2, t.j. za jeden rok 365kg. V EU žije cca 400 milionů lidí, to je za jeden rok cca 146 milionů tun CO2. To je řádná nálož. Takže nezbývá než spáchat hromadnou sebevraždu abychom ulevili Zemi. Předpokládám, že jako první půjdou všichni ti klimaalarmisté jako příklad.
Ten poslední odstavec je jen jistá nadsázka, extrém stejně jako je podle mně extrém počítat emise u potravin. Není to nic proti vám a není to nic osobního. Ostatně nejste první kdo něco podobného napsal, vy jste aspoň poukázal na to, že když ano tak ale fér.